Januar ... Det kolossale Beringshavet.
Små 2,5 millioner kvadratkilometer voldsomt og helt uberegneligt hav.
Her findes en indbringende, men dødsensfarlig fangst: Krabber.
Tungt maskineri, bølger og hårdt vejr er opskriften på fare.
Mand overbord!
Sæsonen, der kun er 39 timer gammel, har allerede krævet ofre.
Utroligt!
Seks er allerede omkommet.
En trist sæson.
Trods tragedierne fortsætter fiskeriet.
De har fisket i to dage, men det næste døgn bliver afgørende.
Nogle bliver rige.
To dollars stykket!
Andre desperate.
Jagten fortsætter på rigdommene i Alaskas krabber.
DØDELIG FANGST
For fire dage siden stod 171 både ud fra Dutch Harbor i Alaska —
— i jagten efter rigdomme på Beringshavets bund.
Deres bytte er snekrabben, der er meget svær at fange.
I år er kvoten sat til 8,8 millioner kilo af Alaskas fiskerimyndigheder.
Når flåden rammer det loft, er sæsonen slut.
1.100 km nord for Dutch Harbor ligger båden Northwestern.
Kl. 3 morgen gør de sig klar til at bjærge andet hold ruser.
Kaptajn Sig Hansen udnyttede bådens fart og gik langt mod nord —
— tæt på den russiske grænse i fjernere farvand.
Vores båd er hurtigere end de fleste.
Meget er faldet ret godt på plads indtil videre.
Jeg frygter, det går helt galt, men jeg nyder det, så længe det varer.
I de første to dage har beslutningen om at gå mod nord givet bonus.
Med tre dollars pr. krabbe betyder 500 styk små 1.500 dollars.
Ikke dårligt for den første. Vi håber, resten lever op til det.
Så fylder vi fordækket på ingen tid.
Ja! Det bliver bedre og bedre.
500 til!
Se lige. De er kæmpestore!
— Hvor mange var der? — 625!
Det er anden gang, vi haler ind.
I forhold til første gang er det her bedre.
I går tog kaptajn Sig til stedet med den gode fangst —
— og lagde resten af ruserne ud lige over krabberne.
De har fået et alvorligt problem, men et positivt problem ...
De har pladsmangel.
Den anden af de tre 30.000—kilo tanke er næsten fuld.
Og agtertanken er fyldt med madding.
— Den er næsten fuld. — Ja, det går langsomt.
De må finde en løsning, før de kan tage flere krabber ind.
270 km sydøst for dem ligger Lady Alaska.
Til forskel fra Northwestern er Pete Liskes båd langt fra krabberne.
De har fisket i 40 timer i træk.
Vi har stadig fire timers arbejde.
Udmattelsen er ved at sætte ind både fysisk og mentalt.
Jeg vil gætte på, at det snart er morgen.
— Passer det? — Klokken er ti minutter over to.
Ti minutter over to? Javel.
Eneste tid, vi regner med, er sæsonens slutning.
Vi kan vågne op kl. fire om natten eller to om eftermiddagen.
Vi kan spise morgenmad klokken otte om aftenen.
Tid betyder intet herude. Kun arbejde.
Omkring 50 ... Ikke godt. Det er ikke acceptabelt.
46 ... Ikke så godt.
Nu samler vi ruserne ind. Så må vi finde et andet sted.
Kaptajn Pete går 50 km østpå for at bjærge ruserne med torskemadding.
I går skiftede han madding fra frossen laks til frisk torsk.
Han håber, det vil vende heldet.
550 km nordvest for Dutch Harbor ligger Maverick.
Kaptajn Rick deltog i en redningsaktion —
— der forsinkede dem en halv dag i forhold til resten af flåden.
For at indhente forsøgte de sig nær en fiskefabrik på St. Paul Island.
Det ser ud til, at mandskabet og han nu får bonus i form af fyldte ruser.
Med fabrikken så tæt på kan de få tømt de fyldte tanke —
— og tage ud efter mere.
Vi bestiller lossetid i morgen tidlig, så vi klarer op nu.
Så tager vi ud i et sidste forsøg, før sæsonen blæses af.
Med kort tid til næste tur tager mandskabet en pause.
De er ved at være trætte, men gør det godt.
Vi skal lige have de sidste op, så kan de få en lur.
Det går ret godt.
Det ser godt ud. Nogen ruser havde 700 krabber.
De fleste havde omkring 400. Det er rigtig godt.
240 km nordvest for Maverick ligger Billikin.
De er ved at bjærge andet hold ruser.
Men fangsten står ikke mål med det store skib.
Vi har fået omkring 200 krabber i ruserne de sidste 18 timer.
Jeg er skuffet over fiskeriet her.
Krabberne går i store stimer.
De går, eller løber ...
De løber i hvert fald væk fra mig.
Vi må flytte plads.
To til, så smutter vi.
Jim overtager roret, mens Jeff går ud for at hæve moralen på dækket.
Og forhåbentlig vende lykken.
Vagtskifte. Jeg skal på dækket.
Jeg må skynde mig. De tre derude venter mig.
Under kaptajnens opsyn flytter de halvdelen af ruserne.
Det er sidste chance. Sæsonen er ved at være slut —
— så det er sidste gang, de når at få ruserne ud.
Ruserne lægges ud, da dagen gryr på Beringshavet.
Mandskabet får en kort pause.
Jeff går tilbage i styrehuset til dårlige nyheder.
Flåden har indtil videre fanget næsten 3,2 millioner kilo.
Med en samlet kvote på godt 9 millioner kilo —
— slutter det længe før, folk håbede.
De blæser den snart af.
Det er ikke godt.
3,2 millioner kilo på et døgn.
3,2 millioner kilo på et døgn er mange krabber.
400 pr. ruse går an, men det er ikke godt nok.
Nogen må altså få tusind pr. ruse.
Nær den russiske grænse får Northwestern stadig fine fangster.
Sig Hansens strategi giver stadig bonus.
Biomassen her er lille, men koncentreret.
Vi har 25 ruser tilbage. Indtil videre er det bedre end ventet.
De første to hold var vi først ude med. Det er jo en fordel.
Nu er her et par andre både, som jeg ved, kender området —
— så de tager jo deres andel.
Få kilometer derfra ligger den 42 meter lange Retriever.
Kaptajn Sig ønsker større tanke til sin fangst —
— mens kaptajn Jim ønsker sig flere krabber til at fylde tankene med.
Jim arbejder hårdt for at vende lykken.
Han vil nu lægge ruserne på 220 m dybde. Mere end alle andre.
Bortset altså lige fra kaptajn Sig Hansen.
Northwestern ligger lige derovre.
Om 9 minutter er vi 300 meter fra hinanden.
Den grønne ring er Northwestern. Han får ingen krabber der!
Med mindre han har en slags mirakel—madding.
Det går langt bedre, end jeg ventede. Men jeg er også altid pessimist.
Jim på Retriever er dygtig. Han fanger sikkert noget lignende.
I så fald kan han komme ind med en ret stor fangst.
— Nul, nul, nul, nul, nul ... — Fem nuller.
Vi fanger intet her. Northwestern får nok heller intet.
Han tager nok tilbage nu.
Men kaptajn Sig skal ingen steder.
Han haler store fangster ind og tænker fremad.
Hvis det her lykkes for os, er det helt fedt. Så er jeg tilfreds.
Vi har masser af krabber. Vi får brug for agtertanken.
Er det ikke lidt forhastet at sige?
Vi får stadig store fangster.
Det lyder godt ... Godt, at du tænker positivt, Edgar.
Efter 48 timer får mandskabet lov til at sætte sig og spise.
— Kylling! Det må de leve med. — Smøger og kaffe gør det ikke.
Nu begynder trætheden at melde sig.
Jeg har det fint, men min krop siger noget andet.
Man er øm. Jeg var træt, til solen stod op. Nu er jeg lidt friskere.
Norman og Edgar, I glemte jeres mors fødselsdag i går.
Til lykke, mor. Undskyld, at jeg glemte det.
Det er tit nemmere uden en hulske, Adam.
— Ringer du til mor? — Ja.
— Sikke et måltid! — Det er hjemmelavet.
Med et varmt måltid og masser af krabber er humøret højt.
Da de får hele flådens resultat, stiger humøret endnu en tand.
Det sidste døgn ligger på to millioner kilo.
Gennemsnittet er 222 pr. ruse.
Vi ligger på 3�.
Vi er på to gange gennemsnittet. Det kører!
De har brugt tredje tank til levende torsk som madding.
Vi har stadig 500 levende fisk.
Vi sørgede for rigeligt med fisk.
Vi fiskere er jo grådige.
Mere madding betyder forhåbentlig flere krabber.
Heldigvis for Northwestern vanker der åbenbart en god sæson.
Tredje dag om eftermiddagen.
1.050 km nord for Dutch Harbor bjærger Retriever sine ruser.
Nu ser det ud til, at Jims strategi med at gå i dybden giver resultat.
200� krabber. Det er ret godt.
Normalt findes de rene krabber her på stor dybde.
De undgår hunnerne og de mindre, urene hanner.
Det der er en, der rykker.
Da de store, rene krabber kommer, stiger mandskabets humør.
Men ruser med mange krabber kan være farligt.
— Hvad er der sket? — Det ser ikke godt ud.
Her ser man en barsk fisker!
Han kommer til skade, men fortsætter bare.
Det får man ud af at tirre ham. Man får bank.
Bare resten også har 400-500.
— Her er 2—dollars kongekrabber. — Snekrabber.
Nej, 2—dollars snekrabber. To dollars stykket.
Det er da 2,7...!
Havde du ikke regning i skolen?
Fes får plaster på og fortsætter.
Det er ikke første gang, fiskeriet har kostet.
Fes var på Arctic Wind. Vi sænkede bommene. Vi var begge på dækket.
Kaptajnen sænkede og hævede dem, men de sad fast.
John klatrede op i masten for at frigøre et kabel, der sad i vejen.
Kaptajnen sænkede bommen, så Johns finger kom i klemme.
En kæmpe krabbe fik fat i min finger og ville ikke slippe.
Man skal passe på med de kongekrabber!
Det er bare en lille stump.
Det er ikke så koldt. To grader vil jeg tro. En god arbejdstemperatur.
Det er godt, når solen står op. Det opmuntrer.
Det biologiske ur går i gang og giver mere udholdenhed.
Nogle af dem, som Fes, kan godt lide frostgrader.
Man skal ikke tirre Fes.
Jeg er i godt humør i dag.
Når jeg ikke er i godt humør, skal man bare lade mig arbejde.
— Fedt, John! — Det kan vi lide, Fes!
Kl. 13.45 ... Første måltid i dag.
Under første måltid i 50 timer afslører Jim de dårlige nyheder.
Retriever har ikke fat i krabberne, men resten af flåden sætter rekord.
Det er mandag formiddag. Vi får nok til onsdag med lidt held.
— Nogen må få en god fangst. — Det er da høje tal.
De får første rigtige måltid i flere dage og giver den en skalle.
Arbejd, arbejd, arbejd!
Vi har valgt sted. Der er ikke så meget at gøre.
Vi kan ikke tage væk. Vi må bare smide ruser ud.
Sådan! Nu sker der noget.
Sådan! Det her er fiskeri!
Giv mig et tal ... 450.
Det lød da også bedre end 200.
De har endelig fundet krabberne.
Hvis det fortsætter, kan de opfylde kvoten.
Men pludselig går al strøm. Skibet flyder rundt i Beringshavet.
Hvad sker der? Er det derinde?
Der er røg!
— Har du en lygte? — Jeg har strøm her ...
Vi mistede al strøm.
Der står røg ud af de to afbrydere. Det lugter også sådan.
En skarp lugt. Det er som en brand i et hus, men på et skib —
— er man ret prisgivet.
Her er intet brandvæsen. Vi er brandfolk om bord.
Brand om bord ret alvorligt.
Brand på et skib er meget farligt.
— Slukker vi for hovedafbryderen? — Sluk for den der.
Så sker der det.
Sådan en kortslutning sænkede den 55 meter lange fiskerbåd Galaxy.
Mayday! Her er Galaxy!
Mandskabet på Retriever ønsker ikke at lide samme skæbne.
En herlig eftermiddag på Retriever, men skinnet kan bedrage.
Et strømtab fra en kortslutning i hovedkablet er en alvorlig risiko.
Det er røg!
En overhængende katastrofe.
I 2002 fik Galaxy et strømproblem, der forårsagede en alvorlig brand.
Meget hurtigt var båden i brand.
Efter nødopkald gik kaptajn Dave Shoemaker og de 23 mand —
— ud på dækket i håb om snarlig hjælp.
Det, der skete i de to timer, havde jeg aldrig drømt om ...
Og jeg har 22󈟧 års erfaring som kaptajn på Beringshavet.
Jeg drømte ikke om, det kunne ske.
18 af folkene om bord gik i en redningsflåde.
Den drev væk med strømmen.
Kaptajn Shoemaker fik en til at svømme over til en fiskebåd —
— fordi han frygtede, redningsflåden drev væk.
Den desperate svømmetur i Beringshavets iskolde vand —
— blev optaget på video.
Udmattet og forfrossen blev manden hevet om bord.
Kort efter sejlede en anden fisker ud efter redningsflåden.
Jag så kranen i horisonten svinge langsomt ud —
— for at løfte flåden om bord. Da vidste jeg, de var reddet.
Kaptajn Shoemaker og to mand fra besætningen stod i stævnen.
Flammerne slikkede op om dem og smeltede deres sko.
Pludselig kom en Black Hawk—helikopter farende.
Den begyndte at cirkle over os, og jeg stod bare og tænkte:
"Gode Gud! Tak!"
Da kystvagtens helikopter nærmede sig —
— blev båden pludselig ramt af flere, store eksplosioner.
Af frygt for en eksplosion ville flå skroget, reagerede piloten hurtigt.
En redder sprang i vandet og gav tegn til mændene om at hoppe i.
Da jeg sprang i, var det, som om mine ribben blev sprængt.
Jeg var ikke klar over de var så alvorligt brækket.
Kaptajnen og de to fra mandskabet kom i sikkerhed i helikopteren.
Det var vidunderligt at se helikopteren komme —
— og redderen, der sprang i gang på gang for at hjælpe os —
— ved at sætte os i en kurv og hejse os om bord.
Tre besætningsmedlemmer døde ved branden.
Og Galaxy sank i Beringshavet.
Den skæbne ligger folkene på sinde, da de prøver at hindre en brand.
Spillet virker ikke.
Rolig! Lad være med at vifte med lygten. Du skal ikke røre noget.
Jim mener, han har udbedret kortslutningen.
Det finder de kun ud af ved at tilslutte strømmen.
Har han taget fejl, kan de få en ny kortslutning —
— og forvolde en større brand.
Vi er ved at have det ordnet. Jeg tog ildslukkeren —
— så vi kan slukke en brand i en fart.
Det ser ud til, strømmen fungerer. De vender tilbage til fiskeriet.
Man må tage det, som det kommer.
— Man ordner det og fisker videre. — Vi kører igen!
450 km nord for Dutch Harbor ...
Det er aften på tredje dag.
Med for— og agtertank fyldt sætter Maverick kurs mod fabrikken.
På vejen bjærger de tre ruser.
Krabber! Det ser godt ud!
Meget fine krabber, vi får her.
Det sidste døgn har ruserne givet over 300 krabber.
Rick sætter dem ud igen i håb om, at de er fyldt, når de returnerer.
Hvis fiskeriet fortsætter, er der mere at tjene.
Men kommer de for sent, skal krabberne bare sættes ud.
Vi er under tidspres nu.
Vi skal helst losse klokken fem i morgen tidlig.
Det varer nok til klokken 17.00. Så skal vi ud igen.
Partneren Phil Harris siger, han skal gå ind og losse nu.
Hent de sidste op og kom ind hurtigst muligt.
Du kan nå det til i aften og begynde at losse. Så er du klar kl. 08.00.
Så er du tilbage i morgen ved den her tid.
Hvis de går i gang omgående, er jeg tilbage ved 19—tiden i morgen.
Ring til dem med det samme og sig, du er på vej. Det ville jeg gøre.
Det er Rick på Maverick.
Er der mulighed for, at vi kan få losset omkring midnat?
Arbejder I så sent, eller kan I først gå i gang fra klokken fem?
Jo før, jo bedre.
Jeg ved, I gør, hvad I kan. Jeg ville bare sige det.
Det er en kamp mod uret.
Når de frem før midnat, får de losset fangsten.
Ellers må de vente til kl. 05.00.
Så er de først tilbage i morgen eftermiddag.
Da kan krabbesæsonen være slut for i år.
420 km nordligere går solen ned for kaptajn Pete Liske og Lady Alaska.
Deres fangst er indtil videre langt under middel.
De har sat alle deres 90 ruser ud igen.
Første hold skal bjærges, og de får at se, om den nye madding virker.
Over 400 styk.
Krabberne foretrækker åbenbart torsk.
En, to, tre ...!
Hvordan ser det ud?
4-5 dage herude helt alene ... Det ville være sagen.
Jeg har vist fundet et godt sted.
Lad os se, om det er noget, vi kan bruge.
De skal lige sorteres.
Omkring 300� ...
— Hvor mange? — 350.
En gang til.
350?
Sådan!
Kaptajn Pete ligger heldet ikke i maddingen, men en højere magt.
Det er et mirakel. Vi tog vores ruser ind i eftermiddags.
Lige efter ringede min ven, Josh, og sagde: "Pete, her er krabber!"
Da han sagde, der var krabber, følte jeg en stor lettelse.
Jeg følte, det var Guds hånd.
Vi er begge kristne og er sammen i bøn.
Æret være Herren. Der sker mirakler.
430 km nordvest for Dutch Harbor nærmer Maverick sig St. Paul Island.
Der er 12 timers sejlads fra fiskepladsen til fabrikken.
Og der går flere timer, før de kan få losset.
Undervejs pumpes saltvand ind i tankene for at holde fangsten i live.
Dernede ser jeg penge. Mange penge!
Vi skal vist have et varmt bad i St. Paul.
St. Paul i Alaska har kun et erhverv.
De fleste af de 500 indbyggere arbejder på Tridents fiskefabrik.
Vi er overlykkelige her på Maverick.
Vi er lidt trætte og ømme, men vi er overlykkelige.
Det er fantastisk.
Vi er helt ovenpå. Det er sådan her, det skal være.
Jeg må have sko på og se, om det kan lade sig gøre.
— Tager de begge tanke? — Der kommer en anden kl. 10.00.
Kommer de først kl. 10.00?
De arbejder kun i 18-timersskift.
De arbejder kun fra seks morgen til midnat.
Vi kom ind lige ved midnat.
Vi er da vist de første.
De begynder at losse ved 5—tiden —
— og fabrikken går først i gang kl. 06.00.
I St. Paul er Maverick først i køen.
Men en anden båd skal losses kl. 10.00 og har forret.
Da har Maverick losset i fem timer. Det rækker kun til en tank.
Når de kun en tank, er det skidt. Så kan vi gå glip af 20.000 kg.
Det bliver sidste tur. De lukker nok for sæsonen om 3-5 dage.
Det betyder, vi kan nå endnu 20.000 kg.
Losser de den nu, gør det en stor forskel for os.
Kl. 04.45 går havnefolkene om bord og begynder at losse.
De hænger en stor kurv på en kran og sænker den ned på dækket.
Kurven hænger i en vægt, der er nulstillet med kurv.
Det ser ud til, de ikke tager begge tanke, ifølge det formanden siger.
Han sagde, de kun tømmer en tank.
Rick er inde hos chefen for at høre, om ikke de kan tage dem begge.
Losningen går hurtigt, men ikke hurtigt nok.
De har ikke fået så store mængder ind siden 1999.
— Det har overrasket alle. — Er flyene ikke kommet?
Jo, der er folk på vej, men her er ikke flere lige nu.
Som fiskeriet er fabriksarbejdet sæsonbetonet.
De fleste ansatte bor ikke i Alaska, men flyver ind fra hele verden.
De arbejder i døgndrift til al fangst er i land.
Gennemsnitslønnen: 25 dollars i timen.
Det spiselige kød sidder i benene. Kroppene bliver til gødning.
Benene koges, lynfryses og sendes ud i hele verden.
Denne delikatesse serveres på restauranter om blot fem dage.
Klokken er 09.00. Midtertanken er næsten tom.
Da de er færdige, giver formanden tegn til at losse næste tank.
Maverick er heldig. Den anden båd til kl. 10.00 er forsinket.
De tager også den anden tank.
Det er alle tiders. Krabbeguden tilsmiler os!
De er forhåbentlig klar ved 12—tiden, så stikker vi ud —
— og fylder op igen.
Vi får plads til 20.000 kg mere.
Forhåbentlig kan vi fiske til fredag, så vi kan få fyldt op.
Omkring 80.000 kg i alt. Det ville være godt. Det vil virkelig lette.
Med 4 dollars pr. kilo —
— kan Maverick få en total fangst til over 350.000 dollars.
Den bedste sæson nogen sinde.
Jeg er ret glad lige nu. Flotte krabber.
For kaptajn Rick og besætningen —
— har faren ved at fiske Beringshavet i januar givet rigelig bonus.
530 km nord for St. Paul Island ligger Northwestern.
Efter tre dage ser det meget lyst ud for kaptajn Sig Hansen og hans folk.
Hvis det var dit, ville du også smile.
De har fyldt forreste tank på 35.000 kg —
— og fylder hurtigt midterste og agtertanken.
Kaptajn Sig har lagt op til en tredje tur.
Hidtil er det gået godt, men de sidste ruser afgør hvor godt.
Sæsonen slutter snart —
— så der er ikke tid til at lede, hvis krabberne ikke er her.
Det her er afgørende for sæsonen.
Det er beregnet, hvornår det er slut, så i dag gælder det.
Den første ruse er en skuffelse. Den har færre end 100.
— Sikke noget lort. — Er det alt?
Fra 600 krabber pr. ruse til 100. Det er et enormt fald.
Kaptajnen beskylder konkurrenterne.
De løb os over ende. Vi fandt et lille, godt sted.
Det lå helt åbent.
Det gik rigtig fint, og så kom de bare i aftes.
Ja, man bliver lidt sur.
Han så os sikkert ikke. Alle gør det jo.
Men man bliver sur, når der pludselig ikke er noget.
Jeg er forberedt på det værste.
11.30 på fjerde dag. De sidste krabber losses fra Maverick.
Tak for det. Altid en fornøjelse at lave forretning med dig.
Kaptajn Rick Quashnick og hans folk deltog i en redningsaktion —
— har sejlet hundreder af kilometer, arbejdet 72 timer i træk —
— og bjærget 140 ruser.
Og alt sammen af denne ene grund: Betalingen.
De har landet over 44.000 kg. Med 4 dollars pr. kilo —
— lyder den samlede betaling på 169.507,39 dollars.
Hver mand på Maverick har tjent 10.000 dollars.
Kaptajn Rick får 22.000 dollars.
Ikke så dårligt for tre dages arbejde.
Tak ... Vi ses om 4-5 dage.
På vej ud hører han en melding fra Alaskas fiskemyndigheder.
58 fartøjer ... Kl. 6, 18. januar 2005.
Total krabbefangst i Beringshavet er på 4,3 millioner kilo.
Så blæser de det vel ikke af, før middag i morgen?
Hvis de giver os 48 timer, bliver det fredag middag.
Nu har besætningen og jeg tjent lidt.
Det letter på presset.
Der er stadig en del pres, men det var en god fangst.
Ikke helt 45.000 kg, men 44.000.
Vi stikker af igen. Får vi til fredag, kan vi næsten fylde op.
Vi skal lige klare op, så stikker vi af.
Nu giver jeg dem lidt røg.
Den bagerste tank må da have haft et stort tomrum.
— Hvad? — De sagde 44.000 kg totalt.
Hvem sagde det? Der var 40.000 kg.
Ikke mere?
— Det var måske 44.000 kg ... — Ja, 44.000 kg.
Ja, noget i den stil.
Alle tiders!
Lad os komme af sted.
De står ud fra St. Paul med penge på lommen og håb om mere i vente.
De stikker mod sydvest i håb om flere ruser fyldt med krabber.
Men intet kan tages for givet på Beringshavet.
Vejret kan hurtigt skifte, heldet kan vende, og faren lurer altid —
— i den fortsatte jagt på den dødsensfarlige fangst.
I næste afsnit: Krabbesæsonen blæses af.
Om 35 timer er det hele slut.
Så er det slut.
— Besætningen helmer ikke. — Vi giver ikke op.
Nu gælder det i den fortsatte krabbejagt i "Dødelig fangst".
Hans—Jørgen Thomsen SDI Media UK